Jó, Amerika.
Kéž bych mohl říct, že tohleje pořád Amerika.
Ale uvědomiljsem si, že bez lidí není země.
A tady žádní lidé nejsou.
Ne!
Kurva!
Ne, přátelé.
Teďjsou tu Spojené státy zombícké.
Je to k nevíře, jak rychle se z problému může stát totální průser.
A pročjsem pořád naživu, když se ze všech kolem stala flákota?
Díky svému seznamu zásad.
Zásada číslojedna pro přežití v Zemi Zombie: kondice.
Když virus vypukl,
první na řadě byli samozřejmě tlouštíci.
Chudák špekoun.
Alejak se infekce rozšiřovala,
už nestačilo mít rychlé nohy.
Bylo třeba obstarat si zbraň a naučit se s ní zacházet.
Moje druhá zásada: ránajistoty.
Když nevítejistě, jestlije nemrtvý dočista mrtvý,
tak nešetřete náboji.
Stačilajedna čistá rána do hlavy,
a tahle dáma nemusela skončitjako přesnídávka.
Jenže kdybyjsou chyby.
Zombíci se brzy naučili útočit,
kdyžje člověk nejzranitelnější. Nějak to vycítili.
To se nemůžu ani v klidu vysrat?
Nenechte se načapat bez kalhot. Třetí zásada: bacha na hajzlíky.
Když bylo zombíků víc než lidí,
bylo nutné zpřetrhat citová pouta.
Kdyžjsou z holčiček ze sousedství najednou krvelačné zrůdy,
asije načase zrušit společné odvozy do školy.
Bylo třeba soustředit se na vlastní přežití,
což vede ke čtvrté zásadě. Vcelku primitivní.
Připoutejte se. Bude to divokájízda.
Ten člověk tam dole, tojsemjá. Jsem v městečku Garland v Texasu.
Vypadájako po nájezdu zombíků, ale Garlandje takový vždycky.
Před dvěma měsíci si nultý pacient kousl
do infikovaného hamburgeru.
Jen dva měsíce, a možnájsem poslední, kdo tu není kanibal.
Možná byste to do mě neřekli.
Mám mraky fobií a střevní potíže.
Ale měljsem výhodu, žejsem nikdy neměl nikoho opravdu blízkého.
Přežívám, protože neriskuju a dodržuju zásady.
Svoje zásady.
ZÁSADA Č. 1: KONDICE
Kruci.
ZÁSADA Č. 1: KONDICE
No jistě.
ZÁSADA Č. 4: PŘIPOUTEJ SE
Do prdele.
ZÁSADA Č. 2: RÁNA JISTOTY
Ale mělo to i svoje plus: konečnějsem si ulevil.
Další zásada pro přežití v Zemi Zombie: cestovat nalehko.
A nemyslímjen zavazadla.
Jsem samotář.
I dřívjsem se vyhýbal lidem,
jako by to byli zombíci.
A ted'kdyžjsou ze všech zombíci, trochu se mi po lidech stýská.
Takžejsem na cestě z koleje v Austinu
do Columbusu v Ohiu, kde snad najdu svoje živé rodiče.
I kdyžjsme si nikdy moc nerozuměli,
rád bych viděl známou tvář. Nebojakoukoliv tvář,
která nemá zakrvácené rty a maso mezi zuby.
Díky.
- Co tam hledáš? - Mám svoje zásady.
Č. 31: ZKONTROLUJ ZADNÍ SEDADLO
Kromě mýho báglu tam nic není.
- Jak se jmenuješ? - Brzdi.
Žádný jména. Žádný kamaráčofty.
Málem sis převrhl nožem tu Iáhev.
- Mně nemusíš... - Kam máš namířeno?
Do Columbusu. A ty?
Tallahassee.
Ještě?
Ne, vždycky říkám "jedna a dost". Jednou jsem to řekl.
Tallahassee i Columbus jsou na východě.
A co?
Co takhle jet spolu, Tallahassee?
- Aspoň chvíli? - Tak poslouchej, Columbusi.
Se mnou je těžký vyjít.
A ty vypadáš na pěknýho poseru.
Takže tipuju, že to spolu vydržíme maximálně do Texarkany.
Ty bys mě vzal až do Texarkany?
Ty jseš mi ale pozitivní píčus, co?
Měl by ses připoutat.
Už ted' vím, že mi polezeš na nervy.
Partámjsem se vždycky vyhýbal,
ale s Tallahasseem budu v bezpečí.
Byl profík na masakrování a...
Masa je dost.
Brzy ale vyšlo najevo, že májednu slabost.
Co tu děláme?
Koukej! Zásobovací kamion.
To vidím. A co má bejt?
Bodla by Twinkie.
- Jdeš? - Jo. Vteřinku.
- Děláš si prdel? - Ne.
ZÁSADA Č. 18: ROZCVIČ SE
Taky by ses měl rozcvičit.
Hlavně jestli půjdeme
dolů z kopce.
Já na to nedám.
Copak se lev rozcvičuje, než skolí gazelu?
- Sno Balls? - Jo.
Sno Balls?
Kde jsou kurva Twinkies?
Já mám Sno Balls rád.
Nesnáším konzistenci kokosu.
Čerstvá.
Ale já to jen tak nevzdám.
Možná to není vhodná chvíle,
ale potřebuju utopit lachtana.
- Fakt? - Fakt.
Já vím, už zas? Co vám mám vykládat.
Trpím úzkostnou poruchou.
Vždyckyjsem měl nějaké fobie. Děsí mě mnoho věcí.
Spodní proud nebo Santa Clausové v supermarketech.
Být sám s miminem.
Ale věc, ze které mám ještě větší hrůzu než ze zombíků,
jsou klauni.
Když se bojíte všeho, coje venku,
tak přestanete ven chodit.
Což byl původně můj případ.
Páteční noc, už třetí týden nevycházím.
Hraju "World of Warcraft".
Šikmá věž z krabic od pizzy.
Třešňová Mountain Dew.
Hrdost, nikde.
Důstojnost, dávno v tahu.
Panictví, o němž Ize naprosto oprávněně spekulovat.
Celý životjsemjen toužil najít dívku
a přivéstji svým rodičům.
Jenže naši byli taky asociálové.
At'mě radši ona přivede k těm svým.
Pak bych se konečně stal členem normální fungující rodiny.
408.
Je tam někdo? Prosím, pomozte mi!
Většinou volání o pomoc ignoruju,
ale moje sousedkaje děsná kost.
Díky, díky, díky!
Těší mě.
Tumáš.
Napij se.
- Mountain Dew? - Třešňová.
Chceš medové polštářky?
V uzavíratelném sáčku zůstávají křupavé.
Nechám je tady.
Řekni mi, co se stalo.
Byl to nějaký bezdomovec. Zřejmě nemocný.
Vracela jsem se z baru a telefonovala.
On se ke mně přiřítil.
Nepřiběhl, ale přiřítil se.
Myslela jsem, že před někým utíká
nebo někoho honí, ale byl jako smyslů zbavený.
Že by drogy?
Neřekla jsem ti to nejhorší.
Co?
Pokusil se mě kousnout.
- Máš pravdu, to je hrozný. - Promiň. Jsem hrozně vystrašená.
Máš na to právo. Právě se tě pokusil sníst bezdomovec.
To je pochopitelný strach.
Já mám strach z nesmyslů, třeba z klaunů.
Nebo z hadrů, kterými se utírají stoly po jídle v bufetech.
Opravdu?
Hlavní je, že jsem tu s tebou.
Dokud tady jsi, tak z tohohle bytu nevyjdu.
Mohla bych si chvilku zdřímnout?
Ale ovšem.
- Díky. - Není zač.
Když pominu toho lidožravého bezdomovce,
jsem na vrcholu blaha.
Celý životjsem toužil shrnout
nějaké dívce vlasy za ucho.
- Dobrou noc. - Dobrou.
Proboha!
Je ti něco?
Počkej, počkej! Přestaň, přestaň!
Co to děláš?
406, radši ke mně nechod'! Nerad bych ti ublížil, ale...
Sakra.
Ježišmarjá! Promiň, do prdele!
Člověk prostě nemůže nikomu věřit.
Poprvé si pustím k tělu holku, a ona se mě pokusí sežrat.
Prosím, poslouchej mě.
406.
Jestli mě ještě vnímáš...
Jsi jen nemocná. Chápeš?
ZÁSADA Č. 2: RÁNA JISTOTY
To bylo moje první setkání s morem 21. století.
Z nemoci šílených krav
byla nemoc šílených lidí, pak šílených zombíků.
Je to rychlý virus, po kterém vám oteče mozek, vyskočí horečka
a stane se z vás odporná stvůra
s neukojitelným apetitem.
Ty budeš řídit, já tlačit.
Dobře.
Prý existuje místo, které tím svinstvem není zamořené.
- Na východě, vid'? - Jo, taky jsi o něm slyšel?
Na západě se říká, že je to na východě, a naopak.
Je to blbost.
Jsi jako tučňák na severním pólu,
co věří, že na jižním pólu je hezky.
Na severním pólu tučňáci nežijí.
Chceš zjistit, jak mám tvrdou pěst?
Tak se pochlub.
Cože, kdy jsem posledně vypral hůl?
Kdy jsi naposledy odvedl cifru, poslal pepka do pekla?
Kdo je Pepek?
Vypucoval komín, pustil št'ávu?
- Smočil kladélko? - Aha, miloval se.
Souložil.
Před třemi týdny.
V nákladním prostoru dodávky.
- Kulový. - Já jel na východ,
ona na západ.
A schovali jsme se v dodávce
- plné nedoručených balíků. - Jak se jmenovala?
Beverly.
Beverly Hills.
Ty kanče.
A co ty?
Myslíš mě? Já...
Ajajaj.
Proboha. Člověku je z toho zle.
A taky smutno.
Představíš si, že kdyby se dalo všechno vrátit zpátky,
byl bys ted'
na svojí zahradě a chytal světlušky.
A místo toho tohle.
- Člověku z toho... - Vyhládne.
Mám o tebe starost.
Garantuju ti, že tě v Columbusu
nečeká nic hezčího než tahle kráska, co si tu pochutnává na pajšlu.
Tallahassee měl zvrhlý smysl pro humor, když šlo o zombíky.
Zombíci nejsou právě milá stvoření, ale onje z duše nenáviděl.
Zabíjením zombíků byl přímo posedlý.
Ale hledáním Twinkieještě víc.
Tyčinka Twinkie mu připomínala dobu,
kdy kolem nepanoval ten blázinec.
Jako by chut' toho dětského pamlsku
mohla vrátit svět zpět k nevinnosti.
Ty jsi zlatokop?
Kristepane.
Ty jsi nebezpečnej.
Chceš riskovat naše životy kvůli jedné Twinkie?
V tom krámě je možná celá krabice Twinkies.
A ne ledajaká.
Poslední krabice Twinkies v celým vesmíru.
Věř nevěř, Twinkies mají datum spotřeby.
A už brzy ukáže měřák života té malé tyčinky prázdnou nádrž.
Ukaž, jestli jsi chlap nebo srab.
Když Tallahassee zpracovává zombíka,
dojde vám, že není radno ho nasrat.
Nemá strach, nemá co ztratit.
Jak tojen říct? Je to umělec.
Máš pěknou pusinku.
Ještě ne!
Ted'!
- Díky. - Mám to u tebe.
Ty jsi třída.
Já vím.
Twinkie, Twinkie, Twinkie, Twinkie.
Hele, to je hroch.
Tak pojd', ty chachare. O trochu zkrátíme ten vršek.
Panečku, to byli bagouni.
A děsně tlustý.
Já bych jel radši dál.
Blesklo mi hlavou: jakou mám šanci?
Další potenciální životní družka.
Pojd'te honem.
Další ucho, za které bych rád shrnul vlasy.
Já tě doženu.
Zásada číslo 22: pro strýčka Příhodu najdi víc východů.
Jsou to sestry. Ta malá je pokousaná.
Ale neplaš ji.
Jo.
Columbus, Wichita, Little Rock.
Šel jsi sem jen kvůli Twinkie?
To on. Já jsem jeho Sancho Panza.
Myslím, že jí nezbývá moc času.
Já vím. A ona taky. Hledáme jen východisko.
Ne, vždyť je to ještě dítě.
Nemluvte o mně, jako bych tu nebyla.
Ano, promiň.
Poslyš, já vím, že jsi vážně nemocná. Páni.
Ale tvoje sestra chce, abych...
Je to moje rozhodnutí.
Musela mi to slíbit.
Už jsme se rozloučily, ale neměly jsme zbraň.
- Možná se ještě najde nějaký Iék... - Ty jsi posera!
Dej tu pušku jemu.
Počkej, počkej, počkej.
Udělám to sama.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky.
Nepotřebuješ pomoct?
Když jinak nedáš,
vezmeme si zbraně, auto, munici.
- A žvejky bez cukru, jestli máte. - Do píči!
Proč to děláte?
Nechceme udělat stejnou chybu jako vy,
že budeme někomu důvěřovat.
Jakjinak, první kočka v okruhu tisíce mil
ze mě udělá blbce, ukradne mi dvojku a pak řekne, že se mi nedá věřit.
To se ti povedlo, chytráku.
To tys jí dal ten kvér.
To byli pitomci.
Do zrcátka radši nekoukat.
Klid. Mně věřili, že jsem zombie.
- Království za spr... - Neříkej S-P-R-CH-U, jasný?
Prostě jedeme dál.
- Myslíš, že je to pravda? - Co?
O Pacifickém lunaparku.
Je to oáza bez zombíků. Jediné místo na západ od Waca.
Věř mi.
Jel na profesionálním silničním kole
s klipsnama.
A šlapal. A hlava toho zombíka se zachytila do řetězu.
Za vlasy. A pak tam rotovala.
Dost hustý.
Ale "Nejlepší zombie zabijačka"? Kdepak, vašnosti.
Viděl jsem jednoho dělníka na parním válci, fakt nekecám.
Před ten válec spadnul zombík.
Vymačkáváš někdy pastu od konce?
- Vždycky ji vymačkávám od konce. - Tak zombíkova hlava byla víčko.
Nejsi náhodou z těch, co se snaží trumfnout historky těch ostatních?
Znal jsem jednoho, kterej byl mnohem horší než já.
Zkusíme najít nějaký auto.
Což mi připomíná,
že jsem v průseru od tý doby, co jsem tě nabral.
Chlapovi můžete skákat po hlavě, ale nesahejte mu na jeho cadillac.
Hele, pěknej kombík.
Máš pravdu, fakt pěknej.
To je krásná kára.
Tallahassee věří, žeje třeba se odreagovat,
jinak vám tu hrábne.
Když ho to baví a nevylívá si žluč na mně,
at' se třeba vzteky posere.
Chci zpátky svůj kad'ák!
Děvky jedny zasraný!
Asi jsem si natáhl sval.
Myslíš, že jsme tak mazaný,
abysme taky vymysleli takovou boudu?
ZÁSADA Č. 18: ROZCVIČ SE
Zaváhal jsi.
Je lepší bejt mazanej, nebo mít kliku?
To se na to podívejme.
No tak.
- Hezký. - Čuchni, smrdí hřbitovem.
Č. 31: ZKONTROLUJ ZADNÍ SEDADLO
Díkybohu za jižanský magory!
Tohle je fakt pořádnej bourák.
A fakt pořádný kvéry.
Vyblbni se.
Víš, co se říká: "Kdo hledá pomstu,
at' vykope dva hroby."
Správně. Dva hroby. Jeden pro tu starší buchtu, druhej pro tu mladší.
Z tebe jde strach, když máš radost.
Kašleme na ně a jedeme domů.
Chceš slyšet něco o domově?
Pro mě byl domov štěně jménem Buck.
Učiněnej mazlíček.
Ty zasraný zombíci...
Přišel jsem o něj.
A zpátky ho nedostanu, takže hledám novej domov.
Zítra se možná vykoupu na adama v řece Yellowstone
nebo se budu houpat na lustrech ve vile Hugha Hefnera.
Dneska mi stačí šestilitrovej osmiválec,
škatule střel dum-dum, a dá-li Bůh, i zatracená Twinkie.
Musíš se radovat z maličkostí.
Sice vypadájako Yosemite Sam,
ale tohle se mu povedlo.
Zásada č. 32: raduj se z maličkostí.
Jak je znám, je to past.
Počkej tady. Až dám signál, tak přijed'.
Nezastřelíš je, vid'?
Pokud nezačnou střílet samy.
Kéž by začaly.
Pomoc
Asi to vzaly pěšourem.
Zřejmě mířily na západ.
Jed' pomalu, oči na stopkách.
Jasně.
- Jsou vzadu, vid'? - Jen já.
Mrzí mě to. Byla jako tygřice.
Tebe převezla dvanáctiletá žába?
Holky dospívají dřív. Já byl v jejím věku ještě děcko.
Dvanáct je dneska dvacet. Tu pušku.
Stejně ji nikdy nepoužiješ.
Nezabíjej mě mým vlastním kvérem!
To ty brutální videohry.
Díky.
- A ted' zatrub. - Cože?
Zatrub!
To je tvoje ségra s mojí puškou. Ahoj!
Pešek.
A ted' si vystupte.
Pojedeš na sedadle smrti.
Tahle holka se mi Iíbí.
Není to typická nafrněná fiflena.
I před vypuknutím viru tahala Wichita chlapy za nos.
- Copak tam hledáte? - Svůj zásnubní prsten.
Sundala jsem si ho při tankování. Dala jsem si ho do kabelky.
Ale asi jsem ho vytrousila a za chvíli mi letí letadlo a...
Já ten prsten najdu a pošlu vám ho zásilkovou službou.
Dám vám nálezné.
Neblázněte.
Tři tisíce dolarů. Má větší cenu než moje auto.
Dejte mi svoje číslo.
Určitě ho najdu.
Začnu ho hledat hned.
Stejně nemám nic jinýho na práci.
Já byl taky jednou zasnoubenej,
ale ted' jsem volnej.
Sbohem!
Ať stihnete to letadlo.
Ne, ale určitě tu někde bude.
Ona je v letadle, to je právě ta krása.
Ještě ti zavolám.
Ty jsi našla můj prsten!
Díky, všude jsem ho hledal.
- Váš prsten? - Patří mojí známé.
- Pošlu jí ho. - Dostanu nálezné?
40, 60, 80, 400.
Víc toho v pokladně není.
Někomu jsi udělala velkou radost.
Vy taky.
Hezky.
Kolik jich ještě máme?
Podívám se.
Dost na cestu do Kalifornie.
Jednou bych takovej prsten chtěla.
Za třicet babek je tvůj.
Je k nevíře, jak daleko se dostanete s bižuterií
a nebetyčnou drzostí.
Vlastně máme kliku, že nás nenechaly stát na silnici.
Díky, Wichito. Díky, Little Rock.
Vyserte se už na to! Honí nás lidožrouti!
Copak vám to nestačí?
"Ukradli mi hummera! Nikomu nevěříme!"
Kašlete na to. Nemůžeme v klidu jet
a hrát dvě hodiny slovní fotbal jako normální lidi?
Kurvafix!
- Páni. - Já vím.
Tak já budu ten rozumnej.
Bezva.
Kam vlastně jedete, holky?
Do Pacifického lunaparku.
To je ta pout'?
- U Los Angeles? - Jo. Byly jsme tam jako děti.
Tam je to děsný.
Děsný maso. Kopec švandy.
Zábava pro celou rodinu.
Taky jsem tam jako kluk byl. A ted', mimo sezónu, bude levnější vstupné.
A prý tam nejsou žádní zombíci.
Údajně.
Možná tě nezastřelím, ale stejně jsi mě svinsky vytočila,
takže si s tebou v žádným lunaparku hrát nebudu.
- Neboj, časem si ho oblíbíte. - Vážně?
Ne, je to čím dál horší.
Dobře. Co si zahrát na krále mlčení?
Začínáme ted'.
Chtěl jsem se zeptat,
neslyšela jsi něco o Columbusu?
- Tys nikdy nehrál na krále mlčení? - Pardon.
V Columbusu to ted' hrajou.
Je to město duchů. Vyhořelo do základů.
A ty jsi Columbus.
Promiň.
Nedošlo mi to.
Nevím, coje smutnější: ztráta rodiny
nebo poznání, žejsem nikdy pořádnou rodinu neměl.
Každopádně nemůžu předstírat, že doma najdu nějaké štěstí.
Nemám domov.
Můžeme tě svézt.
Přesvědčíš se na vlastní oči
nebo se usadíš někde jinde.
Dobře.
Věděla, jak se cítím.
V Zemi Zombie jsme byli všichni sirotci.
Já vím, že s tím lunaparkem je to kravina.
Ale ona už si dávno neužila žádnou dětskou radost.
Dospívání mezi zombíky je těžký.
Dospívání je těžký.
Hele.
Tím autem můžeš jet.
Snad najdeš toho, koho hledáš.
A pak už se od něj nikdy nehni.
Nejenžejsem neměl kamjít.
V tu chvíli se mi navíc rozsvítilo.
Kdekoliv tahle holka bude, chci tam být s ní.
Chce to nějakou zastávku, jsme tu jako sardinky.
"Pumpnem vás o wampum."
To by šlo.
- Proč tady sakra stavíme? - Radši mu vyhov. Věř mi.
Stát.
Kdo chce jít první?
Chtěljsem se před ní blýsknout.
Ale bylo by to v přímém rozporu s veledůležitou zásadou č. 17.
Nehraj si na hrdinu.
- Dám ti přednost. - Jak je ctěná libost.
Tak co? "Nejlepší zombie zabijačka"?
Ještě tamjsou rezervy. Cenu "Nejlepší zombie zabijačka"
získává Cynthia Knickerbockerová.
Chudák placatá.
- Parfém? - Cože?
To je parfém?
To je kolínská.
Voní to jako
Lancôme Magnifique.
Mluv trochu víc nahlas.
Ať to slyší i v Santa Fe.
Božínku.
Že ty chceš ojebat Wichitu?
Přání splněno. Posledních 24 hodin nás ojebává oba.
Zlom vaz, Petúnie.
Tak jo.
Svoji třídílnou omluvu začnu tím, že jsi podle mě báječný člověk.
V pořádku. Ale už jsem dal pěknou nakládačku za větší prkotiny.
- To věřím. - Použiju jen 45 procent páry.
Díky.
Dělej, rozbij ještě jednu.
Hezky.
Není to skvělej pocit?
Někdy má Tallahassee pravdu. Raduj se z maličkostí,
i když kvůli tomu zdemoluješ celou kupu maličkostí.
Tady voní nějakej parfém.
- Ty nevíš, kdo je Willie Nelson? - Ne.
Willie Nelson?
Prostě nevím.
Holím se každý ráno, ale už kolem půl páté mám strniště.
Většině chlapů se objevuje kolem páté, ale mně dřív.
Na dálnici můžeš jet stovkou, ale nejezdi víc než stodvacítkou.
- Nejezdi víc než třicítkou. - Na slepej bod se vykašli.
Ať si dávají bacha ostatní.
Sedím poprvé za volantem.
Ty se nikdy nepoutáš? Nebo jen na delších trasách?
Ne, ale všude jsou zombíci. Poslední, co mě stresuje...
- Máš pravdu. - ...jsou pásy.
Ano, ale není.
Slavná je jen jako Hannah Montana, když má paruku.
- Aha, jen s parukou. - Takže...
Je to osvobozující.
Jo.
Poprvé za dlouhou dobu bylo veselo.
A takjsme se navzdory svým zásadám
rozhodli cestovat společně až do Pacifického lunaparku.
Spánková deprivace je v Americe zdravotní problém číslo jedna.
Ted' už možná číslo dvě.
- Hned po průjmu. - Moc vtipný.
Chci jen říct, že bychom si měli najít pelech.
Mám nápad.
Jsme v Hollywoodu, tak to chce ubytování na úrovni.
Dojdi pro mapu.
Honem!
Tady bydlí snad každej, kdo kdy hrál v nějakým filmu.
A proč myslíš, že jsme v 90210, trotle?
Myslela jsem, že Tom Cruise bydlí v luxusnější čtvrti.
To je béčko v porovnání s tím, koho mám v merku já.
Je to špička mezi špičkami.
- Kdo je to? - Uvidíte.
Je tu monogram BM.
A neznamená to Bob Marley.
To je neskutečnej palác.
Dámy a pánové, vítejte v sídle pana Murraye.
- Bill Murray? - To není možný.
Tenhle chlápek je přímo napojenej na moji bránici.
Počkat, kdo je Bill Murray?
Dítěti jsem ještě pěstí nedal.
To je jako ptát se, kdo je Gándhí.
Kdo je Gándhí?
Je jí dvanáct.
- Ani jedna Twinkie. - Do prdele!
Vidíš? Já ti říkala, že máme jít do domu Russella Crowea.
Ztište se trochu.
Aspoň než zjistíme, jestli jsme tu sami.
Tallahassee, Wichito, vy běžte tudy. Little Rock, ty pojd' se mnou.
Proč ji mám na krku já?
To nebere konce.
Pojd'.
On má svůj vlastní kinosál?
Ukážu ti, kdo je Bill Murray.
Tady král spával.
Tu postel si zabírám.
Pro mě je stejně moc měkká.
To je síla. Už brzy se dozvíš, koho máš zavolat.
Krotitele duchů.
Chytlavá písnička.
Pojd'.
Pomoz mi sundat boty.
No tak, pomoz mi.
No dobře, sundám si je sám.
Kurva.
Pane Murrayi, vy jste zombie?
To bolí! Au!
Vy nejste zombie, vy mluvíte.
- Jste v pořádku? - Hovno, v pořádku!
Pardon, já nevěděla, že jste to vy.
Na co ta maškaráda?
To jsou mimikry.
Zombíci se vzájemně nežerou.
Naučil mě to můj maskér.
Kukuřičný škrob, maliny a skořice pro dámy.
Mám rušný životní styl. Rád podnikám různé věci.
Ted' jsem právě odehrál devět jamek na Riviéře. Pusto a prázdno.
Mně snad jebne, Bill Murray!
Musel jsem si ulevit. Nechci vám podkuřovat,
určitě to zažíváte furt.
Poslední dobou možná ne. Jsem váš ohromnej fanda.
Přísahám,
že jsem každej váš film viděl aspoň milionkrát.
Mám rád i vaše dramatický role, zkrátka všechno.
Na světě zbylo šest lidí, a jeden z nich je Bill Murray, kurva!
To nebylo na vás. Sleduju vás od doby,
co jsem začal onanovat. Ale to spolu nesouvisí.
Bývalý správce hřiště je jen krok od mistrovského titulu.
Tohle je naše odměna.
Zbožňuju vás, Bille. Zbožňuju.
Děkuju.
Nezírejte na mě, je to paruka.
Když vy vypadáte úplně jako Eddie Van Halen.
Eddieho Van Halena jsem ted' viděl.
- Vážně? - Jo.
- V Hollywood Bowl. - A jak se má?
Je z něj zombie.
Smůla.
Předvedu vám místní pohostinnost.
Co byste si dali?
Kvalita, co?
Rychle, je na stropě.
- Chyt'te ho. Ale pozor na lustr. - Rozsvit' ho, Rayi!
- Na shledanou, Pete. - Fuj, ten je hnusnej.
Nekřížit paprsky!
Ten je ohavnej!
Paprsky se nesmí protnout!
Deset metrů na délku a skoro tři sta kilo váhy.
Toje pořádná Twinkie.
Tvoje sestra nikoho nemá, vid'?
Ani žádný vztah na dálku?
- Ne. - To je dobře.
A nevíš náhodou, jaký má ráda typy,
jestli se to dá říct?
Berou ji tvrd'áci.
- Fakt? - Jo.
Super.
- Co děláš? - Jejda.
- Takže Columbus je strašpytel? - Jo, je jako malej králíček.
Já ho vylekám.
Sledujte.
Ne!
Nebojte,
dostal jsem ho.
Tohle u vás užíváte místo pozdravu?
Proboha,
já jsem postřelil Billa Murraye!
- Pane Murrayi? - Říkej mi Bille.
- Bille? - Co?
Myslím, že tohle už nezašijeme.
Ještě je to citlivé.
Myslíš, že se z toho vylížeš?
Ne.
Jestli to má ještě cenu, tak se omlouvám.
Jednal jsem instinktivně.
Moje chyba.
Kanadské žerty mi nikdy moc nešly.
Litujete něčeho?
Možná filmu Garfield.
Pardon, on mě vždycky dostane.
- Ale je to smutný. - Jo.
- Tak jo. - Sakra.
Momentíček.
Je to jen dvojka. Pardon.
Můžeme.
Tři, dva, jedna.
- Chcete desinfekci? - Jo.
Prosím.
Pošli to dokola.
Hurá.
Parkování zdarma.
Což je mimochodem na Zemi Zombie to nejlepší.
Nejlepší je, že mě na Facebooku neotravujou aktualizace statusu.
Znáte to: "Rob Curtis se chystá na páteční pařbu."
- Koho to zajímá? - Nejlepší je, že nemusím splachovat.
- Bomba. - A nejhorší věc na Zemi Zombie?
Kromě toho, že jsem zabil Murraye?
Že jsem přišel o Bucka.
To bylo jeho štěně.
Nikdy bych neřekl, že můžu někoho milovat tolik jako Bucka.
Když se narodil, úplně jsem se do něj zvencnul.
To je mi Iíto.
Byli jsme jako dvojčata.
Měl moji náturu, můj smích, můj apetit.
Smích?
Tehdy mě to trklo. Styděljsem se,
že mi trvalo tak dlouho,
než mi došlo, že nejsem sám, kdo před něčím utíká.
Nech si chutnat.
A hodně sirupu, vid'?
Tuhle peněženku jsme slepili společně.
Když někomu vezmete syna,
už pak nemá moc co ztratit.
Takhle jsem naposledy bulil u Titaniku.
Ahoj.
Chceš tip?
Pomalu vydechuj, a při tom stiskni spoušt'.
Nenech mě pít samotnou.
Dobře.
Ročník 1997. Georges?
Francouzsky jsem se nikdy neučil. Georges de La Tour? Nevím.
- 1997? - Jo.
- Byl to dobrý rok? - To si piš.
Byl to super rok.
Tehdy jsem poprvé viděla nepřístupný film.
- Anakonda. - Aha.
První tetování, delfín.
- Opravdu? - Falešné.
První pusa.
Scotty Lynch.
A byly tam... jazyky?
Možná.
Ty žárlíš na Scottyho Lynche?
Ano.
Žárlím na celý tvůj rok 1997.
Poslechni si můj.
Poprvé jsem dostal rovnátka.
A taky svoji první dvojku.
To snad ne.
Bylo to strašný jako Anakonda.
Z pracovní výchovy. Což stejně není pořádný předmět.
Můj první školní ples. Díky.
Byla dámská volenka.
- A žádná pro tebe nepřišla? - Byla to dámská volenka.
- Ty mrchy. - Přesně tak.
Já to tak nenechám. Víš co?
Jménem všech osmaček ti to chci vynahradit.
Jen klid.
Scotty už je pasé.
Ani nevím, jak se jmenuješ, ale tohle je moc fajn.
Víš, mezi náma dvěma a filmem A co Bob?...
Jsi docela hezkej.
Myslíš?
Jo.
Máš sice kuráž jako paví očko,
ale dala bych si říct.
Vážně?
Nebo bych tě aspoň nechala dojít na první metu.
Pojd'te mi pomoct s gaučem.
Stavím pevnost.
Asi je to tak lepší.
Jasně.
Sice se mi Iíbíš,
Columbusi, ale my se ségrou
chceme stůj co stůj přežít, takže...
Doufaljsem, žejen dělá drahoty.
Ale bylaještě nedůvěřivější nežjá.
Následující den totiž vzala kramle.
Ty jsi robot kazišuk,
vyvinutý v tajné vládní laboratoři.
Já ho málem políbila. Jak zní naše zásada?
- Nikomu nevěřit, jen tobě a sobě. - Jen tobě a sobě.
Jo. Tobě a sobě.
Přežila jsi apokalypsu
a projela půlku země.
Kam bys chtěla jít?
Do Pacifického lunaparku.
Sezame, otevři se.
Lepšíje k nikomu nepřilnout.
Když vás opustí, jste na dně.
Tallahassee to nezachránil.
Vedle nějjsem se cítil ještě osamělejší.
Stejně bys nezasunul.
Ještě ses nechystal na zteč, když jsem tam vpadnul.
Nepouštím si lidi k tělu, abych se nespálil.
Nepovídej.
Mexiko.
Víš, jak říkají Twinkies v Mexiku? Los Submarinos.
- To je můj cíl, amigo. - Pro mě za mě.
To je paráda! Super!
To je krása!
A kruci!
Jedu za Wichitou.
Četl jsi Až tak moc tě nežere?
Nesmíš být snadno k mání.
Mně je to fuk. Já chci být s ní.
Užij si to v Mexiku.
Honem! Poběž!
Nastup!
Honem, jed'!
Jed', jed'!
Až řeknu tři. Raz, dva, tři!
Jsi celá? Honem, vstávej. Poběž rychle.
Poběž.
Tamhle!
Mě na loučení moc neužije, takže...
Šlo to, prase.
Horší rozloučení jsem v životě neslyšel.
A ukradl jsi ho z filmu.
Pozdravuj ode mě děvčata.
Jejich fotky měl taky někdo v peněžence.
Naskoč, ty kaskadére.
- Projedeme se na horský dráze. - Dík.
Běž!
Zas taková zábava tu není.
Střílej na ovládací skříňku!
- Columbusi? - Tallahassee?
Myslím, že tentokrát jim naše pomoc bodne.
- Připoutej se. - Už se stalo.
Ukaž, jestli jsi chlap nebo srab.
Kurvafix.
ZÁSADA Č. 2: RÁNA JISTOTY
Máma vždycky říkala, že jednou budu v něčem dobrej.
Kdo by řekl, že v zabíjení zombíků?
Asi nikdo.
Podívej!
Musíme si nachystat omluvu.
To ne. Ne.
- Tady jsme! - Ohio!
Pomoc!
- Proboha! - Pomoc!
- Jsou tam nahoře. Živé a zdravé. - Na co čekáš?
Je to tvoje buchta.
- Tady jsme! - Pomoc!
Pojd'te ochutnat Tallahasseeho!
Má někdo hlad?
Tallahassee je touhle roční dobou nejlepší!
Tak pojd'te, vy shnilý držky!
Kurvafix.
Kurvafix!
Do prdele!
DŮM HRŮZY
Sakra, došly mi náboje.
Trefa.
Jo!
Už se to veze.
A sakra.
- Wichito! Little Rock! - Honem!
Bože můj.
Podívejte na toho klauna.
Jakjinak. Musel to být klaun.
Kurva.
Musel to být právě klaun. A musela tu být Wichita,
abych pochopil,
že některé zásady se musí porušit.
ZÁSADA Č. 17: BUĎ HRDINA
Ukaž, jestlijsi chlap nebo srab.
Do prdele s klaunem.
Díky.
Tady máš pušku.
Dobrý?
Krista.
Tak snad abychom šli.
Konečně ses dostal na první metu.
Na vychrtlýho píčuse to ujde.
Kde je Florida?
Smažené Twinkies
Mám jisté tušení.
Kde jste, vy piškoty žlutý zasraný?
Klamavá reklama!
Kristepane.
Nechceš třeba Sno Ball?
Hergot.
Upřímnou soustrast.
Je to čerstvá rána.
Nemohl bys třeba vybrat ty broky a sníst zbytek?
No dobře.
Ne!
- Ne! - Ne!
Vidíte ten výraz?
Právě mi došlo, že ty mazaný holky v černým fáru
a ten vazoun v bundě z hadí kůže
mají nejblíž k tomu, cojsem vždycky chtěl,
ale nikdy neměl.
K rodině.
Věřímjim a oni věří mně.
Zásada č. 32: raduj se z maličkostí.
Tallahassee se dočkal svojí Twinkie.
A i když už život nikdy nebude zase snadný a nevinný,
dokud si vychutnával ten piškotový špalek s krémem,
mělijsme naději. Mělijsmejeden druhého.
Bez ostatních lidí můžete klidně být zombie.
- Díky moc. - Skočili jsme vám na to.
Moc vtipný.
Takže nezapomeňte,
kondice, pásy, a i když to sem úplně nepatří,
opalovací krém nemůže uškodit.
Columbus ze Země Zombie vám přeje dobrou noc.
Slovy nesmrtelného Jean-Paula Sartra...
Nesmr... Nesmr... Jak jsi to říkal?
Napověz mi.
Slovy nesmrtelného filozofa Jean-Paula Sartra...
au revoir, sysle.
Ano.
Překlad: Petr Putna
FILMPRINT